Kom igjen!
Vennen! Hold ut!
Jeg er her. Bare hold ut.
- Vitale funksjoner? - Pulsen er 220. Feberen er 41.
Will, hvor er det vondt?
Overalt.
Han sa det brenner. Se etter brannsår.
Jeg ser ikke noe.
- Hvor er det mest vondt, Will? - Overalt!
Vent. Hvor stor?
Først var han så stor. Nå er han så stor.
Jeg sverger. Det er bare en liten firfisle.
- Nei. - Hvordan vet du det?
- At det ikke er en firfisle? - Ja?
Fjeset åpnet seg, og han spiste katten min.
Hører ikke en dritt.
Den er der inne.
Om dette er et halloween-pek...
- er du død. - Det er ikke det.
Kutt ut.
Har du nøkkel?
Han må være lengre nede.
Jeg blir her oppe i tilfelle han prøver å rømme.
Steve?
Hva skjer der nede?
Kom ned hit.
Faen.
Aldri i livet.
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
KAPITTEL SEKS SPIONEN
Den greia gjorde noe med ham.
Disse nå-minnene, som du kaller dem,
hvor lenge har han hatt dem?
Siden torsdag, da jeg fant ham på banen.
- Hvorfor kom dere ikke hit? - Vi har gjort det, og hva har dere gjort?
Ingenting!
Dette er nye symptomer, Joyce.
Nei. Han har sagt igjen og igjen at noe er galt.
Du sa han forestilte seg det. Du sa: "Vær tålmodig." Akkurat de ordene.
Jeg forstår at du er opprørt. Det hadde jeg også vært i ditt sted.
Men vi er i samme båt, og du er nødt til...
Hva da? Roe meg ned? Stole på deg?
Nei. Jeg vil ha ham overført til et ekte sykehus.
Du vet at det er umulig.
Han får den beste behandlingen her.
Den aller beste.
Hva behandler dere ham for, egentlig?
Kan noen si meg hva som er galt?
Kan en eneste person her i rommet si hva som er galt med sønnen min?
Hva er galt med sønnen min?
Dere ser at jeg må forhindre at sannheten sprer seg.
Akkurat som ugresset der.
Med alt som kreves.
FRA MURRAY BAUMAN TIL CHICAGO SUN TIMES
- For å slå myndighetene. - For å slå myndighetene.
Kommis-jævlene kan å lage sprit. Ikke sant?
- Nei. Vi kan ikke. - Nei. Jeg må kjøre.
- Kjøre? I kveld? - Foreldrene våre...
Ville vært stolte om de visste hva dere driver med.
Bare si at dere er hos Tammy eller Dawn, eller noen,
så tar dere gjesterommet.
- Vil du bli? - Det er ganske sent.
Kan jeg ta sofaen?
Jeg er forvirret. Hva skjer her? Krangler dere?
- Nei. Vi er bare venner. - Venner.
Dere har sagt mye sjokkerende i dag, men det er den første løgnen.
- Det er ikke løgn. - Ikke?
Dere er unge og pene.
Dere har kjemi, historie, pluss ekte vare: felles traumer.
Tillitsproblemer?
- Noe med faren din. - Hæ? Nei. Faren min er...
En drittsekk.
Det er en forbannelse å se alt så klart.
Du er vanskeligere å tolke.
Som alle andre er du sikkert
redd for hva som hadde skjedd om du godtok deg selv som du faktisk er,
og så slo du retrett og gikk tilbake til trygge...
- Navn? - Steve.
Steve. Vi liker Steve.
Ja.
- Men vi elsker ikke Steve. - Hva?
Nei, vi... Jeg mener... Jeg gjør det.
Der har vi den, mine damer og herrer, kveldens andre løgn.
Hvordan klarte jeg meg?
Du store. Dere er kjempesøte.
Det er en sovesofa på kontoret mitt om du vil bruke den.
Men var jeg dere...
ville jeg kuttet ut tøvet og delt den pokkers senga.
Redd.
Tillitsproblemer?
Tillitsproblemer.
Retrett?
Jeg slår ikke retrett.
Tillitsproblemer?
Jeg bare...
Jeg ville bare si at...
Ikke vær redd. Han er full.
- Dritings. - Ja.
Han har kjent oss i noen timer og har liksom skjønt alt?
Akkurat.
Herregud. Ja. Fint at vi synes det samme.
Ja. Det er greit.
God natt, da.
Ja, god natt.
He-Man, takk for at du reddet meg. Så sterke muskler du har.
- Jeg visste det. - Hei! De er forelsket!
Faktisk ikke. De bor ikke på samme planet.
Er du ikke for gammel til å leke med leker?
Det er ikke poenget. Hold deg unna rommet mitt.
Så be nerdevennen din om å tie stille.
Hva snakker du om?
"Kode rød, Lucas. Kode rød."
Nerder.
Nei.
Dustin!
Det er Lucas. Hører du?
- Jøss, er det deg? - Beklager.
Søsteren min skrudde av.
Mens du hadde søstervansker, vokste Dart igjen
og rømte, og han er en baby-demogorgon.
- Vent. Hæ? - Jeg forklarer senere.
Møt meg og Steve på søppelplassen. Ta med kikkerten og spretterten.
Steve Harrington?
Greit. Kom igjen.
Bare kom med en gang. Over og ut.
Gode nyheter.
Vi gir deg grønt lys.
Hvordan går det?
Kjempeflott.
Jeg har en gave til deg.
- Hva i svarte er det? - Noe du bør se.
Vær forsiktig.
Alle levende organismer utvikler forsvarsmekanismer mot angrep.
De tilpasser seg. De finner en måte å overleve på.
Herregud.
Ganske imponerende, ikke sant?
Den har spredd seg...
og vokst under oss som en kreftsykdom.
- Hvorfor brenner dere den ikke? - Vi har et problem.
Jeg måtte skrive under på masse papirer.
Det måtte vi alle sammen.
Jeg mistet tellingen.
Du må sikkert gjøre det samme.
Ja. Samme det.
Hva slags papirer?
Taushetsavtale og offisielle papirer om at ingenting skjedde, og det var derfor...
Will gikk seg bort i skogen.
Jeg trodde slike ting bare skjedde på film og i tegneserier.
Absolutt ikke i Hawkins, og absolutt ikke med en som deg.
- Eller deg. - Nei.
Bob Newby, superhelt.
Fryser du?
Bare litt småskjelven.
Ikke tenk på meg.
- Greit. - Jeg har det bra.
Jeg har det bra.
Du advarte meg jo. "Dette er ikke en normal familie."
- Var det ikke det du sa? - Jo.
Du tullet ikke.
Det får ideen om å flytte til Maine til å høres mindre sprø ut.
Det er ikke sprøtt i det hele tatt.
Mamma?
Vi trenger en lege!
- Hvordan har du det? Går det bra? - De er på vei.
- Hvem er det? - Hva?
- Det er meg, storegutt. Bob.
Er du en...
lege?
Nei. Det er bare meg. Bare Bob.
Jonathan, hvordan var uttrekkingen?
Unnskyld?
Av sovesofaen?
Ja. Den var bra.
Det var den nok.
Ja.
Vi bare...
Jentekvelden var morsom.
Er du hjemme til middag?
- Jeg er straks hjemme. - Hils Ally.
Greit. Glad i deg også, mamma. Ha det.
Hun sa at Mike er hos broren din. Han overnattet.
Greit.
Vil du prøve igjen?
Nei da. De er sikkert bare på matiné eller noe.
Sikkert.
Til reisen.
RUSSISK VODKA
Og til å vanne den ut med.
Skjønner.
Takk for hjelpen.
Ikke takk meg enda. Bare hold øye med avisene.
Og om dere må ha tak i meg igjen...
la være.
Tjueen.
Tjueto.
- Max, åpner du, eller? - Greit!
Jeg mener det, Max!
Hva gjør du her?
- Jeg har bevis. - Hva?
På at jeg snakket sant. Men vi må skynde oss.
Hva slags bevis?
Hvem snakket du med?
Mormoner.
Mormoner?
Pratsomme.
Hopp på.
Skynd deg.
Dette bør være bra.
Vet du hva du heter?
Will.
- Hele navnet? - William Byers.
Vet du hvem jeg er?
En lege.
Har vi møttes før?
Jeg husker ikke.
Husker du meg ikke?
Greit.
Hva med denne karen?
Vet du hvem det er?
Det er greit. Ta deg god tid.
Det er vennen min.
Mike.
Hva med meg? Husker du meg?
De sier at du hjalp til med å redde meg i går. Husker du det?
Husker du noe om i går kveld? Om det som skjedde?
Jeg husker at de gjorde meg vondt.
Legene?
Nei. Soldatene.
Gjorde de deg vondt?
Det skulle de ikke gjort.
Han ble sint.
Du sier "han ble sint". Han her?
Greit. Jeg vil prøve på noe.
Det vil virke rart i begynnelsen,
men jeg tror det vil hjelpe oss å forstå dette.
Er det greit?
Greit.
Si fra om du kjenner noe.
- Kjenner du noe? - Det stikker litt.
Stikker det? Hvor?
I brystet.
- Greit. - Vennen...
- Hva med nå? - Det svir.
- Svir. - Hvor?
Overalt.
Det holder!
Slutt! Dere hørte henne!
Vi er ferdige.
Vår beste antakelse nå er at det er et virus
som forårsaker den nevrologiske sykdommen.
Når et vanlig virus knytter seg til en vert...
formerer det seg. Det sprer seg og tar over verten.
Virus er levende. De har intelligens.
Det er ikke uvanlig.
Det som er så uvanlig her,
med dette viruset, er at de smittede vertene ser ut til å kommunisere.
Det er en slags felles bevissthet, og den kobler alle vertene.
Heldigvis kan virus kureres.
Vi skal fortsette å teste.
Vi skal se hva vi finner.
Hva skjer når han ikke husker noe?
Når det ikke er mer igjen?
Hva skjer når sønnen min er borte?
La meg se om jeg forstår det.
Du beholdt noe du visste var farlig
for å imponere en jente du nettopp hadde møtt?
Det er altfor forenklet.
Hvorfor skulle en jente like en snegle?
En interdimensjonal snegle? Den er kul.
Selv om hun syntes det, noe hun ikke gjorde...
Jeg synes du prøver for hardt.
Ikke alle kan ha fint hår, som deg.
Det handler ikke om håret.
Med jenter må du late som om du ikke bryr deg.
- Selv om du gjør det? - Ja. De blir sprø av det.
- Og etterpå? - Du bare venter til...
- til du kjenner det. - Kjenner hva?
Det er som før en storm.
Du ser det ikke, men du kjenner det.
Elektrisitet, ikke sant?
Som det elektromagnetiske feltet når skyene i atmosfæren...
Nei. Seksuell elektrisitet.
Du kjenner det, og så handler du.
Kysser du henne?
- Nei... Ro ned, Romeo. - Unnskyld.
Jo da, noen jenter vil at du skal være aggressiv.
Sterk og intens, som en... Jeg vet ikke. Som en løve.
Men med andre må du gå sakte frem, snike deg frem, som en ninja.
Hvilken type er Nancy?
Nancy er annerledes.
Ja, hun virker vel ganske spesiell.
Ja. Det er hun.
Men denne jenta er også spesiell. Det er bare noe ved henne.
- Du. - Hva er det?
Du er vel ikke forelsket?
Nei.
- Bra. Ikke bli det. - Nei da.
Hun knuser bare hjertet ditt, og du er for ung til det.
Fabergé.
Hva?
Det er Fabergé Organics.
Bruk sjampoen og balsamen, og med fuktig hår... Ikke vått!
- Når det er fuktig... - Fuktig.
Spray fire ganger med Farrah Fawcett-sprayen.
- Farrah Fawcett-sprayen? - Ja, Farrah Fawcett.
Sier du til noen at jeg sa det, er du ferdig.
Du er død, Henderson. Forstått?
Jepp.
Greit.
- Farrah Fawcett. Seriøst? - Hun er jo deilig.
Hei. Det er...
det er meg.
Jeg vet jeg har vært for lenge borte.
Jeg vil du skal vite at det ikke handler om deg eller krangelen vår.
Greit?
Noe skjedde. Jeg forklarer det når vi treffes.
Jeg vil bare si at jeg ikke er sint.
Jeg er bare lei meg.
For alt.
Jeg vil ikke at det skal skje noe med deg.
Og jeg vil ikke miste deg.
Bare sørg for å varme skikkelig mat. Ikke bare Eggos.
Og jeg vil du skal spise alle ertene, selv om de er ekle.
Jeg er snart hjemme.
Dette er fra forrige uke.
Dette er hippocampus-abnormitetene vi snakket om.
Ingenting er annerledes
fra andre med posttraumatisk stress. Men...
dette er Will i går.
Som dere ser,
er det abnormiteter i de limbiske og paralimbiske områdene.
Og dette...
er fra en time siden.
- Jeg hører ingen forslag. - Vi har større problemer enn gutten.
- Jaså? - Vi kan ikke utsette brenningen.
Du snakker om å bruke plaster på dette.
- Et plaster er det beste nå. - Vår eneste mulighet.
- Og om gutten dør? - Da dør han, Sam.
Si det igjen.
Med den farten det sprer seg, er han borte før dagen er omme.
Hva vi gjør eller ikke gjør, endrer ikke utfallet.
Vi må begynne å brenne.
Hvor skal du?
Jeg skal tenke.
Hva er det som tar så lang tid?
Leger bruker alltid lang tid. Bare prøv å slappe av. Vær tålmodig.
Vet du, jeg bare...
Slipp meg inn!
- Nei. - Jeg må prate med ham.
- Han kommer snart. - Det sa dere for en time siden.
Will?
Hva er det? Har du vondt igjen?
Jeg så noe.
I nå-minnene dine?
Skyggemonsteret.
Jeg tror jeg kan stoppe ham.
Ja. Dette holder.
Dette holder lenge.
Bra valg.
Medium til godt stekt, sa jeg!
Hvem er det?
Sa du det til henne?
- Hva så? Du ville si det. - Men jeg gjorde det ikke.
Vi var enige om å la være og lete etter Dart.
- Som du fant, beleilig nok. - Tror du jeg lyver?
Du har et skremmende bånd med ham.
Før han ble en demogorgon.
- Og du har ikke hørt fra Mike? Eller Will? - Nei.
- Hopper? - Nei! Ingen er her.
Hvorfor tror du jeg er med Steve Harrington?
- Noe er... - Galt. Enig.
Så vi trenger all den hjelp vi kan få.
Hun trodde det uansett ikke.
Du fortalte det sikkert feil.
Ja, sikkert.
Så det er greit?
Idioter! Hvorfor er det bare denne tilfeldige jenta som hjelper?
Vi mister lyset om 40 minutter. Kom igjen!
- Greit, din drittsekk! - Greit. Tosk.
Hva...
Hva er alt dette?
Jeg vet ikke.
Mamma?
Will?
Jeg bruker ikke Polaroid.
- Hva? - Det er ikke mitt.
Det har vært noen her.
Sam, dette er latterlig.
- Gi ham et øyeblikk. - Vi har ikke tid.
Hei, rasshøl. Kan du bare holde kjeft?
Der er det.
Der er hva? Hva er det, Will?
Jeg vet ikke.
Jeg vet bare at han ikke vil at jeg skal se det.
Jeg tror det er viktig.
La oss se om gutten er smart eller syk.
Første dør til høyre.
Så du har kjempet mot en sånn før?
Og du er sikker på at det ikke var en bjørn?
Faen, ikke vær dum. Det var ikke en bjørn. Hvorfor er du her om du ikke tror oss?
Bare dra hjem.
Noen er visst gretten. Er det leggetid?
- Bra. Vis henne at du ikke bryr deg. - Det gjør jeg ikke.
Hvorfor blunker du, Steve? Kutt ut.
Det er litt stilig.
Tåken, mener jeg.
Ser ut som havet.
- Savner du det? - Hva da?
Havet. Bølgene? California?
- Hawkins virker sikkert teit. - Nei da. Det er ikke det.
Pappa er der enda. Så...
- Hvorfor det? - En juridisk term som heter "skilsmisse".
Når et ektepar ikke elsker hverandre...
Ja.
Mamma og stefaren min
ville begynne på nytt langt unna ham.
Som om han var problemet. Det er pisspreik.
Og alt...
er verre nå.
Stebroren min har alltid vært en kødd, men nå er bare sint...
hele tiden, og...
han kan ikke la det gå ut over mamma, så...
Så det går ut over deg?
Jeg vet ikke hvorfor jeg sier det.
Det er bare...
Jeg vet at jeg kan være like ekkel som ham av og til...
og jeg vil ikke være som ham. Noensinne.
Jeg er vel også sint, og...
Unnskyld.
- Herregud. Hva feiler det meg? - Du er ikke som broren din.
Du er kul og annerledes. Du er kjempesmart.
Og du er helt rå.
- Ingen sier det, vet du. - Jeg gjør det nå.
Det får deg til å virke kul.
Jeg liker å snakke med deg.
Og jeg liker å snakke med deg.
- Ser du ham? - Nei.
Lucas, hva skjer?
Vent!
Jeg ser ham! Til venstre!
Der.
- Hva gjør han? - Vet ikke.
- Sikkert at det ikke er en hund? - Hva?
Han tar ikke åtet. Hvorfor ikke?
Kanskje han er mett?
Kanskje han er lei av ku.
Steve? Hva er det du gjør?
Gjør deg klar.
Kom igjen.
- Hva er det han gjør? - Utvider menyen.
Kom igjen, kompis.
Kom igjen.
Middag.
Menneske smaker bedre enn katt. Jeg lover.
Han er sprø.
Han er fantastisk.
Steve, pass deg!
Jeg er opptatt!
Til høyre!
Steve!
Steve! Avbryt!
- Steve, løp! - Steve, skynd deg!
Steve, løp!
Har de rabies?
De kommer ikke inn!
Er det noen der? Mike? Will? Herregud. Hvem som helst!
Faen!
Vi er på den gamle søppelplassen og kommer til å dø!
Unna vei! Vil du smake? Kom og få!
Hva skjedde?
- Skremte Steve dem bort? - Nei.
Ikke sjans.
De skal et sted.
Nesten fremme, damer.
Ta det kuli, gutter.
- Vent. Det var der jeg var. - Hva?
Den pokkers gravplassen.
Det er ikke noe her.
Gutten prater tull.
Det kommer en slags tåke.
Unnskyld.
Hva? Hva mener du?
Han tvang meg til det.
Hvem tvang deg til hva?
Jeg sa det, jo. De gjorde ham sint.
Det burde de ikke ha gjort. De burde ikke ha gjort ham sint.
Spionen.
Spionen!
- Det beveger seg. - Dere har selskap.
Jeg må inn! Det er en felle!
Det er en felle. Jeg må advare dem.
Jeg ser ikke en dritt! Hvor er de?
De er like ved dere!
Will, snakk til meg. Du må hjelpe meg med å forstå.
Det er for sent.
Du må gå.
De er her snart.
Tekst: Heidi Rabbevåg